6 ГОДИНИ
Хайде, дай пет.
Хайде, Мел, да пием още по едно.
Здрасти, как си, човече? - Добре, добре.
Ти как си? - Страхотно, супер.
Младият Даниел. - Как сте, сър?
Добре, а ти? - Добре.
Свърши ли всичко?
Ти си пияна.
Имам пълна чаша.
Ще ме закараш ли до вкъщи? Не дойдох с колата.
Ще ходя у Дан после. - Нищо, остави ме по пътя.
Ти не си ми по пътя за Дан. Ти си по пътя ми за вкъщи.
Моля те.
Ще бъде толкова по-лесно, ако се преместя у Дан.
Добре, но трябва да ме закараш, защото няма никой друг на това парти.
Сериозно, ще ме изслушаш ли?
Никога не ме слушаш, а аз съм сериозна.
Ще се омъжа за Дан и ще му родя деца преди стана на 26.
Нима? А Дан знае ли?
Знаеш ли от колко време сме заедно? - От колко?
Готова ли си? БУМ.
Шест шибани години.
По дяволите! - Знам!
Господи.
Липсваше ми.
Опитваш се да се възползваш от мен ли?
Да. - Добре.
Млъкни и ме целуни.
Пияна ли си? - Не... не съм пияна.
Колко изпи? - Нищо не съм пила.
Това е нагла лъжа.
"Нагла"? - Да.
Разкажи ми за снощи. - Ами...
Ти ме остави и се помотах с Джесика и новия й приятел.
Беше добре... Но партито не струваше.
Всички си тръгнаха, беше ми тъпо и Джес ме помоли да я закарам до тях.
Закарах я... - Ти си карала?
И после дойдох при теб. - Дошла си с колата до тук?
Да, всичко е наред. - Какво ти става, Мел?
Всичко е наред. - Това е глупаво. Не е наред.
Дори не съм пияна, Дан. - Наистина ли не си пияна?
Само ми обещай другия път, когато се напиеш, да ми се обадиш.
Да ти се обадя? - А не да обикаляш из града с колата.
Не само аз пих. Ти също беше пил.
Спри. Може ли да не викаш? Съквартирантите ми спят.
И какво, да ти се обадя и да те събудя. Но ти спеше...
Няма значение. Не прави повече така.
Какво?! - Просто не прави това повече.
Какво? По дяволите, човече.
Къде отиваш? - Вкъщи. Явно тук не съм добре дошла.
Как ще се прибереш?
Спри. Няма да караш. - Не ме докосвай!
Няма да караш пияна. - Махни се от мен!
По дяволите.
Какво ти е, по дяволите, Мел? - Съжалявам.
Не ме докосвай. По дяволите.
Боли!
Хей.
По дяволите!
Съжалявам, Дан, съжалявам.
Супер, облечени сте.
Здравейте, аз съм Дан. - Приятно ми е.
Аз съм Мел. Мелани.
Повечето работа вече е свършена. Това ще заздравее само.
Няма нужда даже да чакате лекар. - Добре.
Да, а как се случи това?
Ами... спънах се.
Спънах се и си ударих главата в шкафа.
Ясно. Това ми е достатъчно.
Добре, благодарим.
Обувките ми.
Здравей, как си? Горе - долу.
Ето ти записите, които искаше. - Супер, благодаря.
Етикетите сега се отпечатват, но можеш да изчакаш
и да ги изпратиш на журналистите.
Ясно, разбрах.
Готина шапка. - Мерси.
Чакай, искаш ли кафе?
На мен ми се пие. - И аз ще пия.
Супер.
И за какво е тази шапка? Навън е сто градуса.
По дяволите! Какво се е случило?
Ударих се на шкафа снощи.
Беше пиян или какво? - Не. Но приятелката ми беше.
Какво? - Скарахме се, защото беше пияна...
Много пияна... А искаше да кара до тях.
И се скарахме за ключовете й за колата и се ударих.
Тя те блъсна?
Не е нещо сериозно, наистина.
Не знам, но звучи доста сериозно.
Представи си, че тя беше пострадалата.
Не зная.
Кървя ли много? - Да, изтече доста кръв.
Цяла нощ бях в спешното. Голям майтап.
Било е гадно.
Ще ходим да се срещнем с групата "Весели приятели". Ще дойдеш ли?
О, да. Марк отдавна говори за това.
Пиши ми, ако искаш да те включа в списъка.
Добре.
Връщам се на работа.
Добро утро, дами и господа. - Добро утро!
Готови ли се за този страхотен ден? - Да.
Видях, че някои от вас поглеждат към ъгъла.
Там има някой, а? - Да.
Искате ли да знаете кой е? - Да!
Да? Чух няколко да-та.
Затова да ви представя г-ца Кларк.
Тя ще бъде с нас днес и ще идва още няколко седмици.
Можете ли сега да я поздравите със "Здравейте, г-це Кларк"?
Здравейте, г-це Кларк!
Невероятно.
Разкажи ми... Какви са плановете ти?
В кое училище учиш и каква специалност?
Сега съм първа година и ще уча още една.
После ще мога да преподавам.
Нима? А какво мислиш?
В начално училище ли искаш да работиш?
Мисля, че да. Много обичам децата
а на тази възраст са с толкова отворени умове, нали?
Да, изобретателни са много.
Да, и говорят направо.
Ти беше страхотна с тях днес. - Благодаря.
Готови са.
Красота. - Домино не прави бисквитки.
А Навадор? - Не, никога.
Кой прави бисквитки? - Топо прави.
Дан, познаваш ли Джес? - Не, но гледах шоуто снощи.
Беше невероятно. Страхотни сте. - Благодаря, че дойдохте.
Дан е наш стажант. - Ти имаш ли стажант?
Не, но би било супер. - О, боже, да ти намерим стажант.
Да. - Стажантите са невероятни.
Ще ми направиш ли услуга? Ще си изпиеш ли питието?
Това ли? - Хмм.
Видя ли? - Видях.
Удивително. - Направи го безплатно.
Но спечели нещо с това. Със сигурност.
Да, благодаря.
Джес, турнето е вече към края си.
Последният ни концерт ще бъде в Бруклин.
Наистина ли? Къде в Бруклин? - В зала "Уилямсбърг".
Супер. - Да, и ние се вълнуваме.
И ние имаме планове за Бруклин. Ще правим там един дизайн.
Супер.
Да, сега не мога да кажа повече, но другия път
ще си поговорим подробно. Съвсем скоро. Хайде, Джес.
Искам да те запозная с някого. Приятно ми е.
Да, и на мен също, Джес.
Видях Дан на концерта.
Беше с колегите си от музикалната компания.
Да. Той дори не поздрави. - Какво?
Да, беше отзад с тях... и знаеш как е.
Махна ми, но беше някак странно.
Такива хора ме нервират.
Не знам. - Толкова са странни.
Карат ме да се чувствам неудобно. - Да, мен също.
Не. - Беше странно.
Да, видях го и казвам нещо като "Хей, здрасти."
Не зная.
Хей, ти мислила ли си някога да се срещаш с някой друг?
Не. - Хайде, стига.
Защо, щастлива съм.
Не ти ли липсва нещо? Не се ли отегчаваш?
Не. - Толкова отдавна си с него.
Как поддържате интереса? Гледате ли порно заедно?
Какво?! - Сериозна съм!
Малко за разнообразие. - Хей!
Тя е права. - Знаете, че се шегувам.
Добре ли си?
Каза ли им къде зарови телата?
Ясно.
Наздраве. - Наздраве.
И така. Значи.
Ще пуснеш ли фенери за Джес?
Да, по дяволите. - Ще ти хареса.
Отивай да приготвяш войската. Ще дойдем след пет минути.
Благодаря, че ме покани. - Радвам се, че дойде.
Как няма да дойда.
Хайде разкажи ми за Дог Уотър.
Успя ли да ги чуеш? - Да, чух ги.
Свириха на много концерти, и съм ги слушал,
Завършиха миналата година, но останаха тук.
И знам, че много работят.
Искам да ги наблюдаваш.
Всеки път като запишат нещо или свирят на живо
ще идвам с теб да ги гледам.
Разбрахме се. Да идем да пуснем шибаните китайски фенери!
Мамка му. Много благодаря.
О, здрасти.
Не искам да ме снимате докато ям.
Нищо, изглеждаш добре без гащи.
Защото съм сама вкъщи.
Да!
И знаете ли... аз съм голяма мръсница.
Да, хмм.
Здрасти. Как си?
Аз съм много пиян.
Някой се е забавлявал.
Ще ти пусна групата, с която Марк ме запозна.
О, не, не сега.
Ще ти хареса. - Да, но ми я пусни утре.
Какъв ти е проблемът?
Утре. Пусни ми песента утре. - Нека ти я пусна.
Стига, Дан. - Държиш се странно.
Виж... Какво по дяволите?
Какво по дяволите?
Гледаш порно?
Щеше да... - Какво съм щяла?
Не... Те казаха, че...
Казаха, че си щял да се отегчиш... Аз...
Приятелките ти са много глупави.
Гледаш ли порно?
Хм... понякога.
Гледаш... - По дяволите, гледам, аз съм мъж.
О, господи. - Това притеснява ли те?
Скучно ли ти е по време на секс?
Не.
А на теб скучно ли ти е? - Не!
Спокойно. Ако искаш да гледаш порно, можем да гледаме.
Може да е готино. - Добре съм си.
Може да е забавно.
Какво?
Не.
Добре.
Отивам да се измия.
Какво правихте в Марк?
Беше забавно, трябваше да дойдеш.
Щеше да ти хареса. Голямо парти беше.
И групата беше там. Марк ще подпише с тях. Много са добри.
И знаеш ли какво. - Какво?
Аманда ми каза, че, няма стажант, който да е работил цяла година
и да не са го наели... - Наистина?
Чакай, тя каза, че... - Да, но тя само това каза.
Е, няма да го каже просто така?
Надявам се. Не знам.
Тя ми е приятелка и се надява. Да видим какво ще стане.
Страхотно. Наистина е страхотно.
Не пуши.
Не е добре за теб, защото няма да те целувам повече.
Не обичаш да ме целуваш?
Не.
Освен ако не си с гащи на котенца.
Пижама на котенца. Много секси.
Откъде ги намираш тези пижами? От бутици за бельо?
Сериозно? - Да, харесват ми.
Изглеждаш чудесно.
Как си с уроците?
Всичко е наред... Малко напоследък взе да ми омръзва.
Да свършвам училище вече. Искам да работя.
А да съм стажант много ми харесва. Научавам толкова много.
Всички са толкова талантливи.
Надявам се да ми намерят и работа. Не са ми казали официално.
Има едни компании в Ню Йорк, които са ми интересни.
Но аз и без това трябва да съм тук заради Мел догодина.
Времето е идеално.
Още не сме говорили за това наистина, но искам да знаеш,
че с баща ти ще те подкрепим, ако искаш да напуснеш Тексас.
Ще ти плащаме наема и сметките... - Сериозно?
Поне няколко месеца, както направихме и за брат ти...
Здравейте. - Здравей!
Извинете, че закъснях. - Няма проблем, скъпа!
Трябваше да изчакам да вземат децата.
Здравей.
Какво става? Нищо особено. Умирам от глад.
Всичко наред ли е?
Да. - Супер.
Много добре.
Всеки път като си говорим с майка ти,
й казвам, че трябва да продаде къщата,
макар че сега пазарът за недвижими имоти е слаб.
Ами, не знам. Толкова спомени.
Едва се справям. - Зная, и на мен ми е мъчно.
Ще ми липсва, ако не ми е съседка.
Обичам те. - Чао.
Благодаря за обяда. - За нищо, скъпи. Чао.
Какво? - Аманда ми прати съобщение.
Всички са на купон. Звучи забавно.
Не искам да ходим. Мразя басейни.
По дяволите. Точно говореше, че искаш да излезеш.
А сега не искаш да излизаш. - Не искам там.
Защо не? - Не искам да ходя там.
Защо? Кажи една причина. - Защото не искам да ходя.
А и нямам какво да облека. Не мога да ида така.
Защо? Защо ти трябват специални дрехи за всеки повод?
Няма да ходя при тях облечена така.
За какви ги мислиш и дали им пука? Без това ще са пияни.
Да идем да се забавляваме и да се махнем оттук.
Моля те. - Утре съм на училище.
И откога ти пука за училище?
Естествено, че ми пука.
Оценките ми са по-добри от твоите. Да отиваме.
Хайде! - Не!
Хайде. - За колко време?
Едно питие. И ако не ти хареса си тръгваме.
Обещавам.
Моля те. Полудявам.
Не ми се стои затворен. Ще те убия.
Спри. Толкова си упорит.
Значи може да отидем? - Кажи "моля."
Моля те, нека да отидем.
Добре, но си ми длъжник. - Да, да, да.
Добре, да го направим. Отиваме. - Но си ми длъжник. Сериозна съм.
Добре, каквото пожелаеш. Ти оправи деня ми.
Но трябва да ме носиш.
Добре, ставам, ставам.
Помогни ми.
Хайде, милейди. Успя ли?
Дан!
Дани! Дани, хайде.
Няма ли да влезеш? - Не.
Това е Аманда. - Здрасти.
Хайде, гадже на Дан, влизай в басейна.
Да, направи го!
Ще ми донесеш ли една бира?
Дан, донеси ни много бира. И по-бързо.
Здравей. - Здрасти.
Как си? - Добре съм.
Ще си тръгваме ли? - Сега ли?
Ти каза едно питие.
Не ти ли е забавно? - Да, но съм уморена.
Разбирам те, но чувствам, че е важно
да бъда тук с тези хора.
Заради работата, разбираш ли? - Да.
Няма проблем, остани. Аз ще се прибера.
Сигурна ли си? - Да, няма проблем.
Но ми пиши СМС, като се прибереш, за да не се притеснявам. Обичам те.
Обичам те.
До скоро, хлапе.
О, вижте ги! - Млъкнете, по дяволите.
Ще влизаш ли? Хайде да поплуваме!
Хайде, влизай. Да плуваме.
Аз трябва да тръгвам. Съжалявам.
Но се радвам, че се запознахме. - Ние също!
Приятна вечер. - Чао!
Мислиш ли, че ще се разболеем,
задето Марк повърна в басейна преди три седмици?
Напълно бях забравил.
От много хотдог. Летяха хотдози.
15 хотдога.
Беше ужасно.
Беше впечатляващо. Аз бях... впечатлен.
Да, нищо чудно, че приятелката ти избяга от нас.
Да, защо си тръгна?
Има часове сутринта. - Да?
И аз имам часове, но тя е отличничка, а аз не съм.
Аз съм издънка.
От колко време сте заедно?
6 години. - Уф!
Какво е това? "Уф!"
Всички казват, "Уау". - Защото това е много време.
Така е.
А това значи ли, че тя е единствената, с която си правил секс?
Какво? Ами...
Може ли да те питам нещо лично?
Когато излизаш с някого толкова дълго
сексът още ли е добър или става доста скучно?
Не ме питай това, моля те...
Няма начин... Недей.
От толкова време съм сама,
че не мога да си представя
какво е да си обвързан дълго само с един човек.
Просто не знам. Не мога да си представя.
Знаеш ли?
Чакай, ще говоря направо.
Говори. - Добре.
Проблемът е че когато... винаги когато се срещам с някого,
без значение дали три месеца, един месец, или дори една седмица...
се чувствам пристрастена към секса.
Мисля само за това, през цялото време. Нищо не мога да свърша.
Ужасна съм в работата. Сериозно. А когато съм сама,
сякаш забравям, че сексът изобщо съществува.
Наистина ли? - Сериозно.
Не знам защо ти го казах.
Бррр!
Студено ми е.
О, боже.
По дяволите.
Съжалявам за това. - Няма проблем.
Много съжалявам. - Няма проблем.
Толкова съжалявам. - Наистина няма защо.
Толкова съм глупав. - Дан.
Не знам. - Наистина всичко е наред.
Не че не съм си го представяла и преди.
Виж... аз наистина те харесвам, но като приятел и не мисля,
че трябва да объркваме нещата.
Да, разбира се. - Значи всичко е наред.
Приятели сме, нали? - Да.
Добре, сега ще тръгвам. - Да.
Добре.
Здрасти.
Донесъл си ми закуска?
А защо не дойде тук снощи?
Писах, а ти не отговори. Не исках да те будя.
Ще ходиш ли в музикалната компания?
Не мисля, че скоро ще им трябвам,
затова можем да се разходим след часовете.
Хей, забавлява ли се на партито, след като си тръгнах?
Не, беше тъпо. Трябваше да си тръгна с теб.
Очевидно.
Благодаря ти, че ми донесе закуска.
Толкова си сладък. Защо си най-добрият?
Не знам.
Трябва да тръгвам.
Какво има?
Нищо.
Какво става?
Нищо.
Разказвай за снощи.
Момичето. Как се казваше? - Мишел.
О, беше добре. Вечеряхме,
ходихме на кино, и след това правихме секс.
Браво, пич. Правил си секс.
Да, да. Правих секс. - "Правихме секс."
Хареса ли ти срещата? - Да, много.
Ще й се обадиш ли пак? Или е много малка?
Или е много секси? - Спри!
Много е секси. - Къде е Бека?
Не знам. Не ми се обади. - Имаш ли снимки?
Чакайте, защо Бека не е тук?
Защо... Защо Бека я няма?
Чакайте. Ш-шт! По дяволите, нямам батерия.
Ще ми дадеш ли телефона си?
Къде е... Вътре ли е? - Да, вземи го.
Аманда. Не мога да спра да мисля за целувката ти. А ти?
Къде е Дан? - Какво?
Мисля, че е отиде натам. Има ли проблем?
Ето ти шибаният телефон.
Хей, Мел?
Мел? Мел.
Мел, какво има? Мел. Какво става?
Аманда, сериозно? - За какво говориш?
Аз не... - Мел, какво става?
Спри да ме буташ.
Майната ти! Не ме докосвай!
Само не ме докосвай.
Мел.
Мел, защо не ми кажеш какво става?
Какво да става Дан? Ти си я целунал.
- Тя ме целуна, разбра ли?
И не мисля, че означава нещо. Беше грешка,
но... не значи нищо. Затова не ти казах.
Казах да не ме докосваш!
Защо не ме изслушаш? Не беше... - Какво?
Не мислих, че има значение. Беше глупава грешка.
Тогава щеше да ми кажеш тази сутрин, но ти си проклет лъжец.
Защото ти... Ти си я целунал!
Ти си я целунал! Целунал си я!
По дяволите.
Мел, съжалявам, разбираш ли?
Съжалявам. Никога няма да се повтори.
Чука ли я? - Обичам те.
Отговори ми. Чука ли я? - Не съм я чукал.
Да, но искаш. - Спри, моля те.
Но искаш, нали? - Спри да ме удряш.
Майната ти! - Махни се от мен!
Махни се от момичето! Отдръпни се.
Лягай на земята!
Хей, ти! Ръцете отзад!
Дойдохме заради партито. Имаш ли оръжие?
Оръжие имаш ли?! - Не!
Какво правеше, а? - Нищо не правих.
Мел, моля те!
Пил ли си? Ставай!
Мел, кажи нещо!
Дръж ги разделени. Наведи я!
Сядай! - Какво, по дяволите?!
Имате право да мълчите.
Каквото и да кажете, може да бъде използвано в съда.
Чакайте! Не!
Имаш право на адвокат.
Ако не можеш да си позволиш, ще ти назначат.
Разбра ли правата си? - Да. Да.
Чакайте. Какво правиш? Това е грешка.
Госпожице, седнете. - Това е грешка. Ние си говорихме.
Сядай и не говори! Млъкни и седни.
Мога ли да ви помогна?
Да, знаете ли кога ще пуснат Даниел Мърсър?
Повторете името му.
Мърсър.
Ще го задържат поне 24 часа,
така че най-добре да дойдете утре.
24 часа?
24, поне.
Добре. Благодаря.
Закарай ме до вкъщи.
Дан. - Недей.
Дан.
Дан...
Съжалявам.
Нямам какво да ти кажа.
Кажи ми нещо.
Съжалявам.
Страхотна работа, Люк.
Как се пише "зима?"
Зима? Мел, добре ли си?
Съжалявам. Не ми е добре.
Щом е така, прибери се вкъщи.
Наистина ли? - Да, няма проблеми.
Да, може би... така ще е най-добре.
Извинете.
Няма проблеми, ще се видим утре. - Благодаря.
Добре, чуйте ме. Имате още две минути за работа.
Да, госпожо.
Дан! Благодаря, че дойде.
Искаме да те питаме нещо. Сядай.
Добре.
И така... Въпросът...
Коя група харесваш повече Ърли Оутс или Уайлд Бъкс?
Уайлд Бъкс.
Бум. Благодаря ти. Искаш ли работа?
Какво?
Сериозни сме. Искаш ли работа?
Разбра, че отваряме офис в Бруклин.
Джейсън ще идва от време на време, а и аз също,
но ще се нуждаем от някого, който да стои там постоянно.
Хм, благодаря ви, момчета. Това е супер.
Не зная какво да кажа. - Разбира се, работата е за асистент.
Ще ръководиш офиса и магазина, ще ходиш на концерти.
Защото аз имам бебе и ще се местим в нова къща.
Така че косвено ще живея чрез теб.
Помисли си.
Ще се радвам, ако бъдеш там с мен.
Ще поговорим по-късно. - Добре.
Виж, харесва ни работата ти тук
и нямаше да ти предложим работата, ако не смятахме, че си от семейството.
Вземи си няколко дни и го обмисли, няма проблем.
Разбирам, че имаш живот тук, имаш приятелка.
Но в живота се вземат решения. Губиш нещо, печелиш нещо.
Не знам как да ви благодаря. - За нищо, брат, ти го заслужаваш.
Добре. Изчезвай от стола ми.
Добре.
Честито. - Благодаря много.
Да, трябва да знаят думите.
Не може.
Знаела си? По дяволите, знаела си.
Майната ти. Защо не ми каза?
Накараха ме да обещая...
"Накараха ме да обещая." - Беше ми трудно да не ти кажа.
Е, няма нищо. Дай пет.
Да! Извинявай, много съм развълнуван.
Радвам се за теб. Искаш ли да пийнем да го отпразнуваме?
Да.
Ами, ако е там?
Няма да е там. Той не ги познава.
От класа ми ни поканиха.
О, какви готини дрехи имаш тук.
Хора, ама той защо не ми пише?
Това е толкова тъпо. - О, боже, Мел.
Хайде, излез с нас тази вечер.
Ще бъде забавно, а и ще забравиш за малко Дан.
Не, глупаво ще е да излизам.
Добре, да излизаме ние вече тогава. - Добре, забавлявайте се.
Чао, момиче. Обади ни се, ако искаш да дойдеш.
Чао.
Здравейте, аз съм Дан. Знаете какво да правите.
Здравей, аз съм Мел.
Хм... Липсваш ми.
Обади ми се.
Чао.
И така.
Искам да ти се извиня за съобщението, което ти пратих оня ден.
Бях пияна и знам, че имаш приятелка
и не искам да съм онази жена.
Макар че...
Всъщност с Мел сме разделени сега.
Тази вечер празнуваме
заминаването ти за Бруклин, така че да удавим мъката, а?
Звучи добре.
Не знам, малко е странно сега...
Мислих, че това ще бъде най-щастливият момент в живота ми,
а то е просто това.
"По дяволите, какво правя?"
Ами... ти заминаваш за Бруклин.
Да, това правиш.
Да, отиваш в Бруклин.
Ще бъде лудост да не отидеш. - Да, предполагам.
Не знам.
Идеално разбирам какво преживяваш.
С гаджето ми скъсахме след завършването ни,
но мина около година
преди да осъзнаем какво точно се случва,
да, и беше гадно.
Накрая разбрахме, че вървим в коренно различни посоки.
Е, може при теб да не се получи така.
Здравей.
О, по дяволите, ти дойде!
Радвам се, че си тук. Ела да се запознаеш с някого.
Това е Уил. Здравей.
Мел. А това е Остин.
Дойде съвсем навреме. Пием шотове.
Заповядай, скъпа.
Чакай, чакай, чакай!
Да пием за... - За мен.
За Мел, защото знаете през какъв труден период преминава.
Но знаете ли какво? - Какво?
Майната му на Дан, защото ти си много по-добра от него.
Кой, по дяволите, е Дан? - На кого му пука?
Майната му. - Да.
Аз искам следващото. - Дан.
Пътуване? - Пътуване? Абсолютно.
Хей, момчета, моля за внимание.
Ние... - Накарай ме.
Пейте, ако има защо да внимаваме, ще внимаваме.
Добре, ще изпеем една песен за любовта.
Добре ли си? Още?
О! По дя... Извинявай.
Искам партито никога да не свършва.
Добре, да те заведем вкъщи, а?
Ние ще те заведем вкъщи.
После ще се върна на партито.
Чакайте малко... Трябва да се изпикая...
Уф, отвратително. Защо трябва сега да пикае?
Не мога...
О, чакай!
Може ли да остана насаме? По дяволите.
Опитваме се да вървим!
Ще ни събори всичките.
Хайде, стигнахме.
Хайде, ела тук.
Да я оставим ли с обувките? Или да ги събуем?
Събувай ги.
Добре, вече си събута. У дома сме.
Ще те завия.
Обичам те. Ще се върнем.
Не повръщай в леглото, за да не се задушиш и умреш.
Добре, ще тръгвам за партито, а?
Ще се върнеш ли с мен?
О...
Дали не мога да остана тук...
Да, няма проблеми. Можеш да спиш на дивана.
Аз се връщам на партито. - О, добре.
Ще й донесеш ли чаша вода, преди да легнеш?
Да, разбира се. - Благодаря.
Лека нощ. - Лека нощ!
По дяволите!
Да! Хайде.
Хайде, Аманда.
Чук-чук.
Дан?
Лекарката заръча. Малко вода?
Хм, не.
Хайде, пийни малко.
Ще ми благодариш сутринта, ако пийнеш.
Още една глътка.
Сериозно, пий. Ще си по-добре сутринта.
Пийни още малко!
Браво, така е добре... - Спри, спри.
Хей.
Да?
Ще полегнеш ли до мен? Легни до мен, моля те.
Да.
Направи ми място.
Да, дърпай.
Толкова е права. - Твоята е по-права.
Защо косата ти е толкова права?
Не знам. - Изправяш ли я?
Не? - Не.
Добре.
Хей.
Тази е за теб, Дан.
О, да!
Не я знам тази песен.
Не я знам.
Дан, мъжът.
Браво.
Да!
Хей, аз съм.
Спри, какво правиш?
Какво си мислиш...
Спри! Хей!
По дяволите! Махни се от мен!
Махай се оттук! Върви си!
Тръгвам си. Нищо не е станало. Моля те, успокой се.
Да, бил съм на около две години.
Браво, момчета, браво.
Веднага се връщам.
Мел, не разбирам какво ми казваш.
Аз не...
Какво има, Мел?
Обаждаш ми се, казваш, че си у нас,
плачеш, аз си пристигам, по дяволите,
а сега не искаш да говориш?
Може ли...
Добре. Той беше върху мен.
Аз го изблъсках, защото не исках, а той...
По дяволите.
Какво се е случило? За какво говориш?
Да, аз дори не исках да излизам. Не исках, но Бека...
За какво говориш?
Той беше навсякъде. Аз го отблъснах.
Добре ли си? - Да, добре съм.
По дяволите, кое е това момче? - Не знам, той си тръгна.
Какво ти стори? - О, боже, не издържам.
Какво ти направи? - Нищо... Аз го блъснах...
Може ли просто да ме прегърнеш? Не разбирам.
Само искам да ме прегърнеш.
Добре ли си?
По дяволите.
Извинявай, не трябваше да идвам тук.
Дори не искаш да ме виждаш. Не трябваше да идвам.
Не, това не е вярно.
Извинявай. - Недей. Не ми се извинявай.
Моля те, не се извинявай. - Съжалявам, съжалявам.
Много се уплаших.
Ало?
Здравей, мамо, Дан е.
Обаждам ти се да ти кажа, че ще идваме до Хюстън през уикенда.
За да помогнем на майката на Мел.
Точно бях у тях, наистина е голям хаос.
Наистина ли?
Да, но всичко е наред. Искате ли да вечеряме у нас в събота?
О, да, супер. - Ще се съберем четиримата.
Добре, ще ти се обадя като пристигнем. До събота.
Супер, нямам търпение.
Обичам те. Поздрави Мел. - Добре, чао.
Чао, скъпи.
Искаш ли помощ?
Не. О, боже.
Не мога да повярвам, че майка ти се изнася от къщата.
Къде е тиксото? - Не знам. Ще дойдеш ли тук?
Ела. - Добре ли си?
Не знам. - Мисля, че събра всичко.
Това е краят на детството ми.
Сега трябва да порасна? - Да, предполагам.
Сигурно това става.
Но това не е лошо нещо, нали?
Готино е.
Всичко е в кутии. Как се събира един живот в кутия?
Не знам, но опаковането е перфектно. - Благодаря.
Хей. - Хей.
Какво?
Помниш ли първият ни път?
А помниш ли, че майка ми се прибра?
Сигурен съм, че е била тук през повечето време.
Не! - Сигурен съм.
Защото когато слязохме долу лицето й беше такова.
"Как... са нещата? Всичко наред ли е?"
Дан, не можех да я погледна. - Да, помня.
Още ме е срам като се сетя за това.
И ти напълно се скри зад мен. - Съжалявам.
Беше като "По дяволите! Къде отиде тя?"
После си купихме сладолед.
Ти ми купи сладолед. - Да. Джентълмен.
Класика.
Здравей.
Здрасти. Как си?
Бива. Как е опаковането? - Малко е напрегнато.
Мел и майка й са притеснени. Горещо е.
Да, но после можеш да поплуваш.
Искам вече да свършило.
Да е приключило. Ти какво правиш?
Нищо особено, няколко имейла.
Имам новини.
Музикалната компания, за която работя ми предложи работа в Ню Йорк.
Леле! - Да, готино е.
Но не знам дали да приема, разбираш ли?
Защото ние... аз и Мел... имаме план и не зная как да постъпя.
А ти... искаш ли да чуеш моя искрен отговор?
Да. - Защото аз ще ти отговоря,
че ти трябва да вземеш решението си според теб,
а не според Мел или връзката ви.
Скъпи, аз знам колко специална е Мел за теб.
Ние и семейство й сме толкова близки.
Аз я обичам. Нямам нищо против нея.
Но това за теб е страхотна възможност
и аз зная, че ти я искаш.
Знам, че е така. И ако мога да говоря честно...
Говоря с теб като с възрастен...
И ако... Ако се върна,
ако можех да се върна назад бих променила някои неща...
Кои например?
Не че съжалявам за нещо специално,
но в живота има решения, които променят живота ни завинаги.
Можех да завърша университета и да направя кариера.
Разбираш какво говоря, нали?
Разбирам те. Но е трудно.
Просто не искам да съжаляваш после. - Аз също.
Да, точно за това говоря. Човек има само един живот.
Така е. Вярно е.
Знам, че си права. По дяволите.
Знаеш, че ние искаме това, което и ти искаш.
И така, хм...
Трябва да ти кажа нещо.
Музикалната компания ми предложи работа.
Какво?!
Господи. Това е невероятно.
Да, знам, много съм развълнуван.
Но е в Ню Йорк и ще работя
като помощник на Джейсън.
Какво? В Ню Йорк?
Да, но всичко ще бъде наред. А и ще е само за една година.
Ще сме надалеч, но ще се срещаме, както когато отидох в колежа.
Но тогава беше различно.
Всичко ще е наред и ще дойдеш в Ню Йорк догодина.
Ти беше на два часа път оттук, а сега си толкова далеч.
Няма да е проблем, заедно сме толкова отдавна.
Изслушай ме, моля те. - Ами какво ще стане с нас?
Мислих за нас и... - Да?
Ще се справим дори да сме разделени една година.
Защо реагираш така?
Прие ли работата? - Не, още не съм,
но скоро ще го направя.
Не мога... Не мога да повярвам, че мислиш да го направиш.
Какво да направя?! - Не разбираш ли? Ти си тръгваш.
Отиваш в Ню Йорк. Просто решаваш и го правиш.
Защо не можеш просто да се зарадваш за мен? Искам тази работа.
Не, искаш да работиш тук в Остин. - Искам да си щастлива за мен.
Нашият план не е такъв. - Нещата невинаги се развиват по план
Можем да го променим. Не може ли да сме по-гъвкави?
Не може да вземаш решения като се съобразяваш само със себе си?
Защо не помислиш и за мен? Мислиш само за себе си.
Казваш, че съм егоист и искам да поговорим, а ти пощуряваш!
Но ти вече си решил.
Избягваш разговорите ни... - Това не е разговор!
Не можем да говорим... - Ти не искаше да ме виждаш 2 седмици.
Ти ме изрита от живота си. - Не те изритах. Исках пространство!
А ти изобщо не уважи това. Ти пощуря.
Сякаш ако не съм с теб през цялото време, ще се разпаднеш.
Уморително е да бъдеш с някого, който сякаш не може да живее без теб.
Не се нуждая от теб! Затова се махай, по дяволите!
Добре. - Дан, сериоз...
Моля те, Дан, върви си. - Ти не искаш да си тръгна.
Искам да си тръгнеш веднага!
Не мога. - Дан, моля те, върви си!
Добре, чудесно.
Задник. - Майната ти!
Хлапачка такава. Господи.
По дяволите!
Защо продължавам да го правя?
Хей, Мел? - По дяволите!
Той не вдига. Не вдига.
Ела. - Господи!
Трябва... трябва да говоря с него. - Не, Мел, не бива.
Трябва да му обясня. Боже, понякога е такъв задник.
Преспи сега с това и иди да говориш с него утре.
Дай му един ден. - О, по дяволите.
Всичко прецаках.
По дяволите.
Здравей, Аманда.
Тук?
Готино знаме. - Мерси.
Ти ли свириш?
Понякога. - Добър ли си?
Не знам. Малко.
Може ли да пусна нещо?
Да.
О, боже, обичам тази плоча. Дяволски е добра.
Здравей.
Трябва да вървя.
Ще се видим ли после? - Аха.
Ще тръгвам.
Хайде.
Задник такъв! - Спри. Спри!
Какво ти става? Как можеш да ми причиняваш това?
Мразя те!
Майната ти!
Дойдох да ти се извиня. Колко съм глупава?
Да ти се извиня и да ти кажа, че ще се справим с проклетия Ню Йорк.
По дяволите! Задник!
Спри!
Какво? Ще ме удариш ли?
Ти...
По дяволите!
Здравей.
Как се чувстваш?
Добре съм.
Бил съм и по-добре.
Да.
Толкова ме е срам.
Мен също.
Ще дойдеш ли по-близо, моля те?
Много съжалявам.
Толкова много те обичам.
Мислих си за това и...
не искам вече да ходя в Ню Йорк.
Не искам да променям плановете ни.
Искам да стане, както си бяхме решили. Затова няма да ходя.
Мисля, че трябва да приемеш.
Не. Какво говориш?
Дан, обичам те много.
И аз те обичам. - Но така не е правилно.
Да не те виждам всеки ден. Да не мога да бъда с теб.
Моля те, не го прави.
Не искам да късаме.
Кажи ми, че ме обичаш и искаш
да прекараш целия си живот с мен.
Погледни ме в очите и ми го кажи.
Съжалявам.
По дяволите!